Kul familjemöte vid framdörren, ögonaböj!
- "Ögonaböj" betyder nu! - Vad är det?
Strunta i henne. Hon är sur, och Luka är inte hemma än.
Jag är här.
Var var du?
Huset har fortfarande hemligheter.
Ni undrar säkert varför jag kallade på er.
- Nej. - Ni kan sluta undra-
- Vi undrar inte. - Och betrakta underverket!
- Herregud! - Oj.
Jag har sålt ett hus till den enda Pete Johnson.
Finns det bara en Pete Johnson?
Bara en som handlar med husbilar.
Annars finns det 835 andra.
Det här är hans sätt att-
- Tacka. - Självklart.
Han betalade väl kommission?
Ja. Han sa att jag kunde ta Jolene när jag vill.
Ja, jag namngav henne.
Låt oss ta henne på en tur längs kusten.
- Ja! - Fantastiskt!
- Trevligt, va? - Ja!
Jag förstår vad som ska hända.
I sommar, du, jag, barnen- Yellowstone nationalpark.
Och det är bara en Verona. Han erbjöd mig en Amalfi.
En Amalfi, Claire.
Den får Umbria att se ut som Portofino.
De borde ha kallat den Roman-
Det är vad vi gör.
Jag hänger inte med.
Tio dagar på resa med ungarna? Nej, tack.
Jag hatar när Phil gör så här och jag måste vara skurken...
som kommer och krossar hans briljanta idé.
Jag sa nej. Den ska ut.
Bra.
Kom, Jolene.
Men den här gången behöver jag inte vara glädjedödaren...
för på en kort tripp längs kusten...
får Phil se vad jag ser varje dag.
Förändringen när barnen stängs in i en rörlig låda.
Monstret som släpps lös.
Jag älskar verkligen mina barn.
Du sticker mig.
Jag vet, om nålarna inte blir rätt...
kan hårknuten nystas upp och förstöra ditt program.
Vi provar det.
Hoppa. Snurra.
Gör Beyoncé.
Jag har gjort vad jag kan. Nu är det upp till dig.
Vi har en gymnast i familjen.
Lily går på gympa.
På ett år har jag sett henne blomma ut...
från en flicka som inte kunde göra en saltomortal-
Till nån som typ kan.
Då har vi också ett svart bälte...
och en prima ballerina i familjen.
Det vi inte har är två stödjande fäder.
Hon är ju bara fem.
Du låter henne aldrig glömma det.
- Är det din lilla flicka? - Det är det.
- Gjorde du hennes frisyr? - Ja.
Kan du hjälpa Julie med hennes?
- Kör ni taklöst? - Nej.
Jag dömer inte. Jag gör det när Lily är klar.
Inte illa. Det lilla hoppet på slutet var nytt.
Hon börjar bli riktigt bra.
Du får skärpa till dig.
Titta, Cam. Lily ligger tvåa- 9.2.
Jag sa att hon är en gymnast. Hon kommer säkert med i minilaget.
Menar du?
Kan hon det? Vad är minilaget?
Claire!
Phil!
Haley!
Luke!
Alex!
Gloria, du har redan provat.
De är inte hemma.
Men bilarna är här. Var kan de vara?
Vem vet vad de gör?
Min ryggsäck med min dikt till uppläsningen är där.
Har du inte kvar den på datorn?
Vem skriver poesi på dator?
Du kunde ha slutat efter "poesi".
Kom in. Inga frågor.
Min ryggsäck var inte där uppe.
- Vad är det? - Kort från Claires vän Rachel.
"Roar mig på Club Med Cozumel."
Det äktenskapet gick visst i stöpet.
Phil prenumererar på en trampolintidning.
HOPPA!
Rotar i andras post. Belevat, Jay.
Min ryggsäck var inte på Lukes rum.
Jag ser den inte här heller.
Tror inte den får plats där.
Det var öppet när jag kom in.
Jag letade bara efter aspirin.
Jag trodde jag hörde ljud.
- Du snokade. - Så nu är det att snoka...
att titta i andras personliga saker?
Ja, sen man uppfann saker.
Är det en av Claires brownies?
Nej. Den är smaskig, måste vara Cams.
- Åh, nej. - Det finns fler.
Nej! Det är där min ryggsäck är.
Cam körde hem mig och Luke, måste ha lämnat den i bilen.
Varför är du så disträ?
Han är bara nervös för poesiuppläsningen i kväll.
Det går bra, papi.
Jag ska vara där och stötta dig.
Jag vill inte ha mamma där.
Jag utforskar mörkare teman hon nog inte är redo för.
Dikter som "Navelsnaran"...
"Fängelset Mamma"...
"Kramad till döds."
Hon kommer att tro att det handlar om henne.
24 grader för min dotter Haley.
Verona har individuella klimatzoner.
Jag kunde frakta en isbjörn och en orkidé...
och bara göra en resa.
Pappa, jag fryser. Det är en grad här bak.
Efter sex minuter börjar det.
- Här. Ta filten från sängen. - Tack.
- Pappa, kan du byta musik? - Om jag kan!
Åh nej. Det blir bara högre.
Det är inte alls bra.
Det är perfekt.
Eller hur? Stora fönster, klassisk musik.
Känns som att vara i en film.
- Vrid upp volymen. - Ska bli.
Det nya i situationen fördröjde det oundvikliga.
Men jag ville inte åka halvvägs till Yellowstone...
innan Phil upptäckte vilka djävulskt ondskefulla barn vi har-
som jag älskar väldigt mycket.
Alex, vilken söt tröja. Har inte Haley en likadan?
- Den är hennes. - Verkligen?
Ledsen. Jag ville inte ställa till nåt.
Jag är så trött på att du alltid passar bättre i mina kläder.
- När hände det? - Går det bra för dig?
Ja. Hon får ta vad hon vill efter att jag haft det ett halvår.
Jag får det automatiskt om du köper nåt som liknar det.
Det här känns rätt. Eller hur?
Jag tänkte faktiskt...
att vi kunde köra till Yellowstone i sommar.
Men jag tycker att vi kör kust till kust.
- Det blir coolt. - Fantastiskt.
Vi gör det!
Phil, vägen!
Jag vet inte vad jag tryckte på, men det var fantastiskt.
- Min ryggsäck är inte där. - De svarar inte i telefon.
Han måste ha tagit in den.
Ledsen. Du tycks ha otur.
- Kom. - Har de inget tjuvlarm?
Snälla.
Sprid ut er och leta.
- Jay, titta i sovrummet. - Jag letar inte i deras sovrum.
Jag tror inte min ryggsäck ligger i Cams väska.
Jag stängde den bara. Jag hörde ett ljud.
De verkar ha haft fest.
Ja, de tog fram gästtvålen.
Hur länge har du varit här?
Det här är vinet jag köpte till Phil...
när han startade företaget.
Claires läppstift finns på många av glasen.
Pictionary. Hade de spelkväll?
Vi är alltid med på spelkvällen.
De nobbade oss!
Hittade den!
Måste ha varit dussintals spelare.
Pepper var här.
Men Pepper älskar mig.
Du är klar. Finns ingen hårdare bulle i den här hallen.
Kunde ha sagt det på många sätt.
Lycka till med programmet. Inte för att du behöver det.
Det är Abby. Bäst i klassen.
Vår värsta konkurrent.
Jag vill verkligen slå henne.
Hör du inte? Nej.
Lily är på bommen.
Du sa att hon klarar avhoppet, va?
Om hon andas, litar på träningen och stannar i zonen.
Du pratar om avhoppet.
Och inte fallet.
Att Lily var så duktig tog fram nåt i mig.
Stoltheten i att ha ett barn som inte bara deltar, utan frodas.
- Här kommer avhoppet. - Klara det, Lily.
Hon klarade det!
Hon klarade det.
9.4.
Om ingen slår henne på bommen...
kommer hon med i minilaget.
Hon hamnar bland eliten.
Lustigt med stolthet.
De säger att det kommer före fallet-
Fall. Fall. Fall.
Mitchell, jag kan höra att du vill att hon ska falla.
Om jag kan höra, kan andra höra dig.
Ja!
- Vet inte varför jag sa så. Förlåt. - Han menade det inte.
- Jag menade det inte. - Han blev bara uppslukad.
Ni vet hur tävlingar får en att göra galna saker.
Se här! Uppsättningen lossnade under programmet.
Hon fick håret i ögonen och kunde inte göra klart.
Du gjorde det med flit!
- Nej! - Pappor!
Jag kom på första plats.
- Ja. - Toppen.
- Förolämpade du dem? - Jag? De älskar mig.
Kan vi gå? Jag har en poesiuppläsning.
På tal om det, vill ni verkligen-
Jag förstår inte. Vi är alltid festens medelpunkt.
De kanske inte bjöd er för att ni snokar.
Okej, herr Ordentlig.
Nåt som vanliga föräldrar skulle värdera.
Jay, du har rätt om honom.
Han har varit för bra för en tonåring.
Det är inte normalt.
Världen kommer-
Nej, det här är för mycket.
Se på det här.
- Ska det vara- - Det är vi.
Vi blir inte bara nonchalerade.
De gör narr av oss.
Jag ska bara lämna ett litet meddelande.
Vad mig anbelangar, kan de alla-
Hästmun! Bra!
Hästmun är inget uttryck.
Förstår du inte? Titta. Åsna.
- Det är ingen åsna. - Titta på öronen.
Åsnemun.
Vilken värdelös gissning.
Vilken värdelös teckning!
Vi blev inte inbjudna för att du suger på det här.
Jag kan i alla fall rita.
Ursäkta mig. En signatur.
Ja.
Varsågod.
- Där. Tack. - Ja.
Det är ingen signatur. Du ritade en katt.
Tack.
Perfekt jävla harmoni.
Då slog det mig.
Det kanske inte är att vara instängda i ett fordon...
som tar fram det värsta i ungarna.
Det kanske är jag...
när inte roliga Phil är med för att neutralisera min surhet.
Jag skämdes som en hund.
Ett bi!
Sen hände nåt underbart.
- Jag fick den! - Din idiot!
- Döda den! - Nej, gör inte det!
Har ni inte hört att bina är utrotningshotade?
Stå still. De ser inget om ni inte rör er.
Den är nära mig!
- Ser jag ut som ett bi? - Nej! Det var en olycka!
Det här med!
Lugna ner er. Jag ska öppna takfönstret...
så att lufttrycket suger ut biet.
- Ett bi till! - Vi måste vara nära grottan!
Ni är så korkade!
Jag ska stanna.
Det är vindrutetorkarna.
Claire, säg nåt.
Barn, sluta.
Man kan flyga dagligen till Yellowstone.
Du förstörde min tröja!
Min tröja, som du inte borde ha på dig.
- Låt bli min tröja! - Kort övernattning i Salt Lake.
Ska du inte göra nåt?
Du måste ha vetat att det här skulle hända.
Jag känner igen tonen.
Bättre du får veta hur de är nu...
än halvvägs genom landet.
Jag är väl naiv som trodde att vi gillade varandra.
Det var väl för mycket begärt att vi kunde göra en resa...
i en toppmodern husbil...
för att se solen gå ner i Stilla Havet.
För mycket att be om!
Alla stirrar på oss.
Som vi stirrar på dem som är ute och går med sina tamfåglar.
Där är hon!
Lycka till på bommen.
- Du är duktig. - Jag slår aldrig Lily.
Jo då, du är en superstjärna.
Er dotter är genialisk. Stor beundrare.
- Nu överkompenserar du. - Jag måste.
Du såg vilket monster jag var.
Det är vad jag hatade med pappa-
den fula, testosteroneldade viljan att vinna.
Idag blommade den ut i mig.
- Tja- - Det tar slut idag.
Jag för inte över det på Lily.
Det är inte bara du.
Jag börjar tro att jag saboterade Abbys hår.
Jag sprejade inte, gjorde ingen Beyoncé.
Jag byggde en tidsinställd bomb.
Tja-
Gick det bra?
Nej.
- Mitt hår gör ont. - Jag ordnar det.
Vi borde hitta Lily.
Såg ni vad er dotter gjorde?
Lily, tog du klämmorna ur Julies hår?
Ja. Hon föll.
Får jag allas uppmärksamhet?
Vi anser att det vår dotter gjorde...
är en skam för gymnastiksporten.
Jag försäkrar er, hon lärde sig det inte av oss.
Vi ser det som ett tecken på svaghet.
Inte som en vinnare uppträder, utan som-
Förlorare uppträder.
Kom, Lily. Ta dina saker.
- Du ska få en time-out. - Ja, en lång en.
Jag får vara med i minilaget och papporna får titta på utifrån.
- Inte närmare än 30 meter. - Men vi har överklagat.
Ja, Lily!
Döda hönan! Hönsfingrar!
- Duvmannen! - Duvmannen.
Ser du, Tony, det är inte jag.
- Skulle du bjuda in henne? - Jag måste gå nu.
De är liksom noga med leveranserna.
- Fågel i handen! - Rätt.
Lika långsam som postverket, va?
Det kommer göra succé på jobbet.
Ser du? Du är problemet.
Fast du fuskade. Du tittade på pappret.
- Jag visste det. - Du är inte bättre.
Allt skrikande och stöddighet.
Frågan är inte varför ni inte bjöds in...
utan varför ni nånsin bjöds in.
Det handlar inte ens om er.
Skattkista.
Kan vi plocka ihop och gå?
Rolig historia.
Mamma och Jay var inbjudna.
Cam gav mig inbjudan i skolan men jag glömde bort det.
Men hur kunde jag berätta för dem, efter att jag hade skällt ut dem?
Jag måste dölja mina spår.
Det är sant, Jay. Jag förlorade.
Jag fuskar lite varje gång.
Jag tror Mitch såg mig förra gången.
Därför vill de inte spela med oss längre.
- Varför skulle du göra det? - Jag vet inte.
Kanske för att jag inte vill att du ska tycka att jag är dum.
Jag skulle aldrig tycka det.
Det är förresten mitt fel.
Jag är för tävlingsinriktad.
Förlorade i Yatzy en gång. Tärningarna är kvar i väggen.
Men du är åtminstone ingen fuskare. Jag känner mig som en åsnemun.
Det är nåt ni måste veta.
Det är Trivial Pursuit-kväll i mammas kyrka.
Jag vill inte att ni missar min poesiuppläsning...
men ni kanske kunde gå dit, jobba på sportmannaskapet...
och känna er lite bättre.
Säkert att det går bra utan att jag är där?
Ja, mamma. Jag väntar i bilen.
Jag har fått min tävlingsinstinkt från min pappa.
Ett mirakel att inte Mitchell fått det.
Jag älskar att vi kan skylla på våra föräldrar.
Mamma var den största fuskaren.
Hon snokade ständigt.
Jay, titta. Vår inbjudan.
Han måste ha glömt att ge oss den.
Jag kollade väskan när vi kom, och den var inte där.
- Varför ska du- - Du vet att jag har ett problem.
Det var Manny. Han glömde ge oss det...
sen kom han och försökte smyga in det där.
Varför berättade han inte bara?
Han kanske inte vill att vi går på uppläsningen.
Därför pratade han om kyrkan och spelet.
Han manipulerade oss.
Han är visst inte så helylle.
Nej, han är en lögnaktig liten vessla.
Det är min son.
Vår son.
Jag har aldrig sett pappa bli så arg tidigare.
Det var hemskt.
Det var delvis mitt fel.
Jag provocerade fram ett bråk.
Varför måste jag alltid vinna? Hur blev jag så här?
Är det din?
Ja.
- Din? - Ja.
- Hur många barn i din? - Känns som 30.
Jag har fyra.
Funderar på att släppa två lösa tidigt.
Säg att en av er har cigg eller sprit.
Ledsen.
Jag har varit i varje delstat-
deprimerad, katatonisk, Arkansas.
Jag funderade på att fejka min död i Bryce Canyons nationalpark.
Har ni varit? Får inte missas.
Jag kommer att missa allt det.
Jag är inte en sekund till i det rullande dårhuset.
Stackars kille. Hur länge har du varit på väg? Några veckor?
Ett par dagar?
Pappa kramas med några killar.
Vi har gjort honom besviken.
Vi kanske bara ska åka till Jellystone i sommar.
Var det därför pappa skaffade den här?
Jag kan inte åka i sommar.
- Varför? - Jag har-
Jag har saker att göra.
Vad då?
- Jag vill inte prata om det. - Luke.
Sommarskola. Jag klarar inte matten.
Varför sa du inget?
Jag känner mig dum. Vet ni hur det känns att komma efter henne?
Lärarna ser på mig och tänker att jag är nåt irrationellt resttal.
- Använde jag det rätt? - Nej.
Fasiken.
Varför bad du mig inte? Jag hade hjälpt dig.
Jag försökte, men du var alltid på ditt rum...
eller pratade i telefon.
Vem har du pratat med så mycket? Aaron?
- Vem är Aaron? - Det är två pojkar- Aaron och Alex.
- Två pojkar. - Gillar en kille som heter Alex dig?
Det är konstigt. Men min vän Andi med ett "i"-
- en tjej- gillade också Alex. - Pojken?
Ja, jag talar inte om mig själv i tredje person.
Jag trodde Aaron var den tredje.
Jag trodde det gick bra att ha två pojkvänner, men-
de gjorde båda slut med mig på samma dag.
Vad hemskt. Varför visste jag inte om det?
Du har varit upptagen nyligen.
Som med husförsäljningen.
Jag ville inte tala om det, det var pinsamt.
Inte lika pinsamt som att misslyckas i skolan.
- Älskling. - Behöver ni muntras upp?
Jag provade in som cheerleader.
- Gjorde du? - Häftigt.
Jag dansade ju när jag var yngre.
Jag har försökt komma på vad jag ska göra med livet.
Jag såg att de hade öppna antagningar så jag gick.
Och?
Jag blev första hejaklacksledare.
Det var en katastrof. Jag var sämst där.
Jag klarade inte ens programmet.
Har ni ett program?
Pat, Heath, ni har gett mig modet att gå tillbaka...
och erkänna för min fru att hon hade rätt hela tiden.
Lycklig resa, Phil.
- Heath? - Jag kanske stannar ett tag.
- Phil, jag måste visa en sak. - Var inte skadeglad.
Jag försöker föra familjen närmare men de behöver sitt utrymme.
Nej, vi har för mycket utrymme.
Här blev vi tvungna att faktiskt tala med varandra.
Jag har upptäckt otroliga saker om våra barn.
Otroligt bra?
Du får avgöra.
Herregud.
En dröm besannas.
- Ja! - Vad är det här?
- Ska vi resa? - Om Jolene är med, så.
- Kom igen! - Ja!
Varför klarar jag det inte?
Du måste koncentrera dig. Rensa hjärnan.
Slappna av. Du kan det här.
Vi tar det tillsammans, steg för steg.
Fem, sex, sju, åtta.
En, två, tre, fyra, fem och sex, sju och åtta.
56,1 plus eller minus 8,25. Det är första.
Nummer två. "X" plus två över fyra, lika med tre plus tre-
två, fem minus- Alex, kan du vara tyst?
Vi gör nåt viktigt här.
En gång till från början, som om ingen tittar.
"X" plus två, plus sex.
Översättning: Peter Beck